III. За стадіями застосування: .
1) тактичні прийоми, що застосовуються у стадії порушення справи;
2) тактичні прийоми, що застосовуються на стадії підготовки справи до розгляду;
3) тактичні прийоми, що застосовуються на стадії судового розгляду;
4) тактичні прийоми, що застосовуються на стадії оскарження рішень.
IV. За множинністю застосування:
1) одноразові - прийом, який можна застосувати лише один раз;
2) багаторазові - може застосовуватися декілька разів упродовж справи.
Планування та здійснення кожного тактичного прийому відбувається на основі певних вимог та правил. Вони є своєрідними тактичними принципами, які встановлюють вимоги щодо допустимості того чи іншого прийому:
1) законність - тактичний прийом не повинен суперечити закону;
2) доцільність - придатність прийому для досягнення запланованої мети;
3) ефективність - застосування прийому, який з урахуванням обставин, може дати найкращий результат;
4) індивідуальність - кожен тактичний прийом повинен застосовуватися з урахуванням конкретних обставин справи;
5) безпечність - ризик негативних наслідків повинен бути мінімальний;
6) плановість - тактичні прийоми застосовуються послідовно і планомірно;
7) надійність - висока ймовірність отримання запланованого результату;
8) узгодженість - тактичні прийоми повинні взаємодіяти між собою, сприяючи досягненню однієї стратегії;
9) рентабельність - відповідність затрачених зусиль та цінності отриманого результату.
Окремо .можна виділити принципи застосування тактичних прийомів, їх дотримання забезпечує максимальну ефективність прийому. До таких належать: 1) раптовість; 2) таємність-3) оперативність. Зупинимося на цих принципах докладніше.
Раптовість
Суть.Тактичні прийоми потрібно застосовувати несподівано для протилежної сторони. Раптовість дозволяє зламати позицію, обрану протидіючою стороною, створити умови для отримання необхідної інформації.
Застосування.Раптовість - це спосіб дій з метою досягнення результату в розрахунку на несподіваність. Раптовість досягається непередбачуваним для противника обранням та використанням засобів досягнення мети, тобто виконання не-передбачуваного тактичного прийому або використання не-очікуваного прийому, несподіваним способом або у несподіваному місті чи в несподіваний час.
Тактичні прийоми, що забезпечують раптовість:
1) вжиття заходів попереджального характеру;
2) відстрочення очікуваних дій;
3) повторне виконання певних дій;
4) вичікування тактичних помилок противника;
5) залучення до участі у процесі нових осіб, зміна осіб;
6) цілеспрямоване формування у противника невірного переконання про свої наміри та дії;
7) зміна тактики.
Фактор раптовості найкраще застосовувати тоді, коли противник перебуває у стані заспокоєння.
Таємність
Суть.Противник не може зламати плани, з якими не обізнаний.
Застосування.Кожна із сторін зацікавлена, що б інша сторона не знала про те, що вона збирається робити, які у неї є додаткові можливості впливу на спір. Але абсолютної таємниці досягти не вдається ніколи і майже нікому. Плани противника можна спрогнозувати з його дій, розмов, поведінки в суді та ін. Але такі висновки можуть бути і помилковими. Більше того, досвідчений супротивник може навмисно діяти таким чином, щоб створити помилкове враження про свої наміри, вдатися до маскування своїх дій.
Таємність забезпечується ретельним збереженням документів, конфіденційністю розмов, дезінформуванням противника, застосуванням маскувальних тактичних прийомів.
Оперативність
Суть.Діяти таким чином, щоб інша сторона не мала часу для правильного, продуманого реагування. Цейтнот призводить до помилок.
Застосування.Оперативність досягається:
1) обранням найкращого моменту для вчинення дії.Найкращий момент настає тоді, коли противник не готовий відреагувати на ваші дії. Наприклад, через відсутність у певному місці, через недостатність грошей, через інші об'єктивні фактори, що йому протидіють;
2) швидким реагуванням на дії супротивника.Кожна дія противника повинна розглядатися не сама по собі, а як частина його стратегії. Тому й оцінювати її потрібно системно, тобто, у сукупності з усіма іншими факторами. Саме такий підхід дозволяє розкрити задум противника і правильно на нього відреагувати.
Реагування не завжди виявляється в активних діях. Деколи буває доцільно «промовчати». Але в будь-якому випадку, дії противника повинні негайно враховуватися у плануванні власних тактичних операцій;
3) вжиттям контрзаходів.Є два види контрзаходів. Перші застосовуються у відповідь на вчинені противником дії. їх мета - усунути негативні наслідки. Наприклад, за клопотанням позивача суд вжив заходів забезпечення позову. Можливі контрзаходи: оскарження ухвали; клопотання про зміну обраного засобу.
Другий вид контрзаходів - превентивні дії, тобто усунення небезпеки від того чи іншого ймовірного тактичного прийому противника до його застосування. Такі дії значно ефективніші, ніж перші. Але й застосовувати їх складно, адже невідомо, які саме прийоми застосовуватиме інша сторона. Для цього потрібно вивчати його тактичні можливості. Наприклад, відповідач припускає, що позивач звернеться із клопотанням про накладення арешту на спірне майно. Превентивний контрзахід пропонує відчужити це майно до постановления ухвали суду про арешт.
Оперативність - це не лише швидкість застосування тактичного прийому, але і його своєчасність. Оскільки обстановка в процесі змінюється і та сторона, яка здатна швидше пристосуватися до цих змін, звернути їх на свої користь, отримує перевагу.
Ефективність тактичних прийомів багато в чому залежить також від тактичної грамотності процесуального противника та позиції судді. Не раз траплялося, що суддя унеможливлював здійснення тактичних прийомів незаконним відхиленням клопотань, ігноруванням вимог та заперечень сторони, процесуальними спрощеннями. З метою усунення такого деструктивного впливу судді рекомендовано застосовувати спеціальні тактичні прийоми роботи із судом.