Розділ V. КОНТРОЛЬ І НАГЛЯД ЗА ВИКОНАННЯМ ЗАКОНІВ У СФЕРІ БОРОТЬБИ З КОРУПЦІЄЮ
Стаття 16. Контроль за виконанням законів у сфері боротьби з корупцією
Контроль за виконанням законів у сфері боротьби з корупцією здійснюється Верховною Радою України безпосередньо, а також Комітетом Верховної Ради України з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією.
Стаття 17. Прокурорський нагляд
Нагляд за виконанням законів у сфері боротьби з корупцією здійснюється Генеральним прокурором України і уповноваженими ним прокурорами.
Положення про основи організації розкриття злочинів органами внутрішніх справ України (затверджено наказом МВС України, від 24.09.2010 р. № 456.
(Витяг)
Загальні положення
1.1. Розкриття злочинів і встановлення осіб, які їх учинили, с одним і основних завдань оперативно-службової діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ України щодо захисту життя, здоров'я, прав і свобод громадян, власності, інтересів суспільства й держави від протиправних посягань.
1.2. Правову основу діяльності органів внутрішніх справ (далі - ОВС) з розкриття злочинів становлять Конституція України, Кримінальний і Кримінально-процесуальний кодекси України (далі - КК та КПК України), Закони України „Про міліцію", „Про прокуратуру", „Про оперативно-розшукову діяльність", „Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", міжнародні договори України, а також установчі акти та правила міжнародних організацій поліції, членом яких є Україна.
1.3. Розкриття злочинів ОВС здійснюється в максимально короткий строк у поєднанні з проведенням оперативно-розшукових заходів і слідчих дій та полягає в установленні всіх учасників злочинів, виявленні та належному документуванні епізодів їх злочинної діяльності, установленні інших обставин, що підлягають доказуванню в кримінальній справі і мають значення для і і правильного вирішення.
Працівникам ОВС незалежно від напряму їх роботи та компетенції необхідно вживати передбачених законодавством заходів для встановлення відомостей про осіб та факти, що мають значення для розкриття злочинів, негайно в установленому порядку інформувати про це чергову частину ОВС, керівника відповідної служби, а також письмово доповідати керівництву органу чи підрозділу внутрішніх справ.
1.5. Розкритим вважається злочин, кримінальну справу за яким закінчено розслідуванням і прийнято одне з таких рішень: прокурором затверджено в порядку статті 232 КПК України або складено в порядку статті 430 КПК України обвинувальний висновок і кримінальну справу направлено до суду, особа, яка вчинила злочин, установлена, на підставі пункту 6 статті 6, статей І2, 8, 9, 10 КПК України кримінальну справу направлено до суду для вирішення питання про звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, примиренням обвинуваченого з потерпілим, застосуванням до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, передачею особи на поруки; особа, яка вчинила злочин, відома і є достатньо доказів, які вказують на вчинення злочину цією особою, але кримінальну справу щодо цієї особи направлено до суду для вирішення питання про звільнення її від кримінальної відповідальності згідно з пунктом 4 статті 6, частини першої статті 11' КПК України внаслідок акту амністії або у зв'язку із закінченням строків давності; кримінальну справу направлено до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 7 КПК України внаслідок зміни обстановки; кримінальну справу закрито щодо померлого на підставі пункту 8 статті 6 КПК України.
1.6. Злочином, за яким особа (особи) вважається встановленою, є злочин, якщо цій особі (особам) за його вчинення слідчим пред'явлено обвинувачення та складено статистичну картку форми 4 (далі – Ф. 4). Пред'явлення особі (особам) обвинувачення за вчинення злочину не є кінцевим результатом роботи працівників ОВС, а злочин не вважається розкритим.
Оперативне супроводження кримінальної справи, у якій особі пред'явлено обвинувачення, є обов'язковим наступним етапом подальшої роботи з розкриття злочину до закінчення її розслідування.
Оперативне супроводження кримінальної справи - це комплекс оперативно-розшукових заходів у конкретній кримінальній справі з метою пошуку і фіксації фактичних даних, які можуть бути доказами в цій справі, безпеки учасників кримінального судочинства, постійного інформування органів досудового слідства і суду про протиправні дії підозрюваних, обвинувачених та інших осіб, спрямовані на негативний вплив на учасників кримінального судочинства для протидії встановленню істини у справі.
Стосовно осіб, у тому числі членів організованих груп і злочинних організацій, яких засуджено за вчинення тяжких, особливо тяжких та резонансних злочинів, оперативно-розшукові заходи продовжують проводитися в місцях позбавлення волі у взаємодії з органами, установами виконання покарань і слідчими ізоляторами з метою розкриття злочинів, учинених заарештованими і засудженими до їх прибуття в слідчий ізолятор чи установу виконання покарань, та в межах заведених оперативно-розшукових справ (далі – ОРС) про ці злочини.
1.8. Для розкриття тяжких і особливо тяжких, а за рішенням керівництва ГУМВС, УМВС, міськрайлінорганів - також інших злочинів наказом або розпорядженням начальника органу створюються слідчо-оперативні групи (далі - СОГ). Керівником СОГ є слідчий або керівник слідчого підрозділу, у провадженні якого перебуває кримінальна справа.
1.9. Для розкриття і розслідування міжрегіональних злочинів, які вчинені на території декількох областей або залізниць, наказами керівництва МРС створюються міжрегіональні СОГ. Контроль за їх роботою може бути
покладено на керівництво ГУМВС, УМВС, на території обслуговування якого вчинено найбільшу кількість злочинів.
1.12. Під час розкриття злочинів взаємодія слідчих з працівниками оперативних, інших підрозділів, у тому числі в роботі СОГ, будується за принципом керівної ролі та контролю слідчого за повне, всебічне й об'єктивне розслідування кримінальної справи, його процесуальної самостійності в прийнятті рішень, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від суду (судді) або прокурора, та самостійності оперативних служб у виборі засобів і методів оперативно-розшукової діяльності, тактичних прийомів їх застосування в межах законодавства України, спрямованих на встановлення осіб, які вчинили злочини.
1.13. Організація та проведення комплексу оперативно-розшукових заходів з розкриття злочинів, керування членами СОГ, за винятком слідчого, покладаються, як правило, на заступника начальника - начальника кримінальної міліції ГУМВС, УМВС, міськрайліноргану.