Матрична форма організації проектів
Ця форма набула найбільшого поширення у 70-80-х роках ХХ століття. Спочатку її використовували саме в проектній діяльності, а потім вона набула поширення як форма управління організаціями загалом саме завдяки своїй гнучкості й здатності відповідати складним організаційним вимогам.
Існують такі види матричної організаційної структури, як функціональна, балансова, проектна, контрактна.
Функціональна матриця. За цієї форми проектний менеджер наділяється обмеженою владою і по суті координує виконання проекту, до якого залучені різні функціональні підрозділи. Функціональні менеджери мають владу і несуть відповідальність у більш вузьких специфічних сегментах проекту (рис. 1.10).
Під час використання функціональної матриці більша частина влади і відповідальності за проект зосереджується в руках функціонального менеджера. Роль проектного менеджера зводиться до зв'язку, координації, інтеграції, він стає центром інформації щодо проекту, проте має невелику пряму владу. Тому тут доцільніше вести мову про координацію проекту, ніж про управління ним. Проектний менеджер тільки спостерігає за процесами, він залежить від доброї волі функціональних менеджерів, виступає в ролі прохача щодо останніх. Він не може впливати на події, змінювати їх перебіг, безпосередньо давати розпорядження членам проектної команди. Ефективно управляти проектом за такої форми важко, контроль здебільшого слабкий.
Тому цей вид матричної структури прийнятний для невеликих проектів, що їх виконують у проектно-неорієнтованих фірмах, або якщо функціональні підрозділи дуже сильні й неприступні.
![]() |
Рисунок 1.10 - Схема функціональної матричної структури
Балансова матриця. За такої матриці проектний менеджер однаковою мірою поділяє владу і відповідальність за виконання проекту з функціональни-ми менеджерами. Схему балансової матриці наведено на рис. 1.11.
![]() |
Рисунок 1.11 - Схема балансової матричної структури
Така організаційна структура застосовується як для внутрішньофірмових, так і міжкорпоративних проектів, де взаємодіють багато компаній. Тому в одному проекті може існувати декілька окремих груп - для клієнтів, власників, консультантів, підрядчиків, субпідрядників, головних постачальників.
Персонал, який залучено до проекту, підпорядкований двом менеджерам - функціональному і проектному. Проектний менеджер спирається на підтрим-ку і послуги функціональних менеджерів. Він визначає, що потрібно зробити і на коли, а функціональний менеджер уже контролює, як це виконується і ким.
Менеджер проекту контролює виконання графіка і бюджету, ставить питання про переоцінку альтернатив, коли з'являються проблеми або виникають різні точки зору, проте відповідальність за професійні рішення лежить на функціональних менеджерах, як фахівцях вузького профілю.
Балансова матрична структура, з одного боку, поєднує виконавців, залучених до проекту, спрямовує їхні зусилля на досягнення спільної мети, а з іншого - функціональні підрозділи зберігаються незайманими. За її використання, як видно з рис.1.11, створюється відділ управління проектами, керівник якого перебуває на одному ієрархічному рівні з керівниками функціональних служб, а до складу входять менеджери проектів. Це зберігає цілісними функціональні підрозділи і дозволяє переміщувати їх склад між проектами. Виконавців можна закріпляти за проектами на весь їхній життєвий цикл або на якусь частину, на повний робочий день або на декілька годин. Це дає можливість використати переваги функціонального і цільового підходів.
Проектна матриця. При використанні цієї організаційної структури проектний менеджер управляє проектом, має владу і несе першочергову відповідальність за завершення проекту відповідно до його завдань (рис. 1.12) . Функціональні менеджери за необхідності добирають персонал і впроваджують технічну експертизу. Цей вид наближається до проектної команди або дивізіональної форми організації. Саме проектній матриці, а не функціональній, віддають перевагу проектні менеджери.
![]() |
Рисунок 1.12 - Схема проектної матричної структури
Зауважимо, що на практиці нерідко застосовуються різні модифікації наведених вище трьох форм матричної структури залежно від того, кому підпорядковані проектні менеджери, перед ким вони звітують, хто їм підпорядкований. Усе це впливає на ефективність управління проектами в будь-якій компанії.
Контрактна матриця. Під час виконання проекту, особливо великого, потрібно об'єднати усі компанії в одну організацію, оскільки кожна з них (замовник, виконавець, консультант, постачальник і т.д.) може впливати на успіх проекту. Проектний менеджер повинен розглядати їх як складові організаційної структури. Усі його дії - зв'язок, координація, планування, контроль - повинні поширюватися на всі ці компанії, поєднувати їх в єдиній організації.
Зазвичай до великих проектів залучаються три групи компаній: замовники (споживачі), архітектори (конструктори, проектувальники), будівельники (виробники, програмісти).
Кожна з цих компаній прагне функціонувати окремо, маючи за мету максимізацію своїх власних інтересів. Проте для успішного завершення проекту треба об'єднати людей з усіх компаній, кожна з них має розглядатися як частина "глобальної" організаційної структури проекту. Матрична організація - єдиний шлях об"єднати цю "глобальну" організацію (оскільки інші не можна використати) і зв'язати разом усі окремі компанії. Вони з'єднуються лінійною владою (або впливом), яка інколи є дуже слабкою, часто базується на контрактах і постачальницьких угодах. Форми контрактів і умови постачань - це лінії впливу, які визначають функціонування "глобальної" організації. Ця структура є складною, повною "пунктирних" (перервних) ліній.
Влада проектного менеджера залежить від форми контрактів. Тому цю форму організаційної структури називають контрактною матрицею. Вона може існувати у будь-якій базовій матричній формі і залежить від влади проектного менеджера, яка визначається такими чинниками:
- умови контракту, який використано;
- здібності й уміння менеджера проекту;
- домінування компанії, до якої належить менеджер;
- впроваджені технології та системи;
- склад персоналу;
- особливості проекту.
На сьогодні немає альтернативи цій матричній концепції для складних проектів з "глобальною" організаційною структурою.