Сутність потокового виробництва та класифікація потокових ліній
Потокове виробництво є прогресивною та ефективною формою організації виробництва, основане на погоджених за часом технологічних операціях, що ритмічно повторюються, виконуються на спеціалізованих робочих місцях, які розташовані за ходом технологічного процесу виготовлення одного чи декількох виробів. Організація виробничого процесу в умовах потоку здійснюється у максимальній відповідності до розглянутих у гл. 11 принципів раціональної організації виробництва: спеціалізації, прямоточності, паралельності, пропорціональності, безперервності, ритмічності, автоматичності.
Потокове виробництво характеризується наступними основними ознаками: а) виготовлення одного або обмеженої кількості найменувань виробів, які схожі між собою конструктивними особливостями, технологією виготовлення та розмірами; б) розділення технологічного процесу на окремі операції та тривале їх закріплення за окремими спеціалізованими робочими місцями, чим забезпечується додержання принципу спеціалізації як робочих місць, так і робітників; в) прямоточне розміщення робочих місць (за ходом технологічного процесу), що забезпечує найкоротший шлях руху виробів при їх виготовленні; г) поштучна або невеликими транспортними партіями передача виробів з операції на операцію через певні проміжки часу, що дає можливість досягати високого рівня ритмічності виконання окремих операцій і всього виробничого процесу; д) високий рівень безперервності виробничого процесу, тобто проходження кожним виробом робочих місць з найменшими перервами між операціями; е) використання спеціальних транспортних засобів конвеєрного або інших типів для передачі виробів за операціями технологічного процесу.
Необхідною умовою потокової організації виробництва є значний обсяг виготовлення однорідної або близької в конструктивно-технологічному відношенні продукції упродовж досить тривалого часу. Потокові методи організації виробництва широко використовують у масовому виробництві, для якого характерно стабільний випуск однорідної продукції. Використовуються потокові методи і у великосерійному виробництві, особливо на тих виробничих ланках, де виготовляються деталі та вузли широкого застосування.
Впровадження потокових методів організації виробництва сприяє:
– підвищенню продуктивності праці за рахунок використання досконалої технології та організації виробництва, впровадженню його механізації та автоматизації, скороченню витрат робочого часу;
– покращенню використання основних фондів за рахунок збільшення випуску продукції за одиницю часу з одиниці устаткування і з 1м2 виробничої площі;
– скороченню тривалості виробничого циклу у зв’язку зі зменшенням часу безпосередньо на виготовлення, транспортування і очікування виробів до початку виконання технологічних операцій;
– зниженню собівартості продукції внаслідок скорочення витрат часу на виготовлення продукції та втрат від браку.
Основним структурним елементом потокового виробництва є потокова лінія – група організаційно відокремлених спеціалізованих робочих місць, які розміщенні згідно вимог технологічного процесу і виконують закріплені за ними технологічні операції з визначеним тактом.
Потокові лінії класифікуються за певними ознаками (рис. 16.1).
Ознаки | Види потокових ліній |
Кількість виробів, які обробляються на лінії Ступінь безперервності процесу Спосіб підтримання такту Спосіб транспорту-вання виробів Характер руху конвеєра Місце виконання операції | ![]() |
Рис. 16.1. Класифікація основних видів потокових ліній
Залежно від номенклатури виробів, які обробляються, потокові лінії поділяються на однопредметні і багатопредметні. Однопредметні (масово-потокові) – це лінії, на яких обробляються або складаються вироби одного найменування упродовж тривалого часу. Такі лінії використовуються переважно в масовому і великосерійному виробництві, де вироби випускаються тривалий час та у значних обсягах. Багатопредметними (серійно-потокові) є лінії, на яких виготовляється продукція декількох типорозмірів, близьких за конструкцією і технологією виробництва. Такі лінії характерні для серійного виробництва. Вироби закріплюються за лініями з таким розрахунком, щоб їх можна було обробляти з мінімальними втратами часу на переналагодження обладнання та забезпечувати достатньо повне завантаження робочих місць.
За ступенем безперервності виробничого процесу виділяють безперервно-потокові (безперервні) та перервно-потокові (перервні чи прямоточні) лінії. Безперервні – це лінії, на яких окремі вироби або їх транспортні партії проходять обробку на усіх операціях виробничого процесу без перерв. На таких лініях всі операції рівні або кратні такту лінії, тобто синхронізовані в часі. Рух виробів здійснюється паралельно.
Перервні(прямоточні) – лінії, на яких рух виробів на окремих операціях проходить з перервами. Ці лінії створюються у тих випадках, коли тривалість окремих операцій не дорівнює і не кратна такту лінії.
За способом підтримання такту виділяють потокові лінії з регламентованим (примусовим) і вільним тактом. На лініях з регламентованим тактом вироби передаються з однієї операції на іншу через точно визначений час, тобто з певним тактом. Такт забезпечується обладнанням (переважно конвеєрами), яке диктує робітникам на лінії певну продуктивність праці. Лінії з регламентованим тактом характерні для безперервно-потокових ліній.
Потокові лінії з вільним тактом – це лінії, на яких такт підтримується самими робітниками. Передача окремих виробів з операції на операцію на лінії може проводитися з незначними відхиленнями від розрахункового такту лінії. Прикладом лінії з вільним тактом є лінія складання автомобілів, коли робітник, виконуючи певну технологічну операцію переміщується одночасно з рухом корпусу автомобіля.
Для переміщення виробів в умовах потокового виробництва використовуються різні транспортні засоби. Це – транспортне устаткування безперервної дії – конвеєри різних конструкцій, а також безприводні (гравітаційні) транспортні засоби – рольганги, скати, спуски, монорельси, крани тощо. Найбільш широке розповсюдження на потокових лініях одержав конвеєрний транспорт.
Конвеєри, залежно від місця виконання операцій, поділяють на робочі і розподільчі. Робочими називають конвеєри, які крім транспортування виробів і підтримки ритму ліній, служать місцем виконання технологічних операцій. Робочі конвеєри безперервної дії (наприклад, лінії складання автомобілів) дають змогу виконувати операції під час руху конвеєра. Якщо згідно вимог технологічного процесу операція повинна виконуватися при нерухомому виробі (наприклад, лінії складання фотоапаратів) використовують конвеєри з пульсуючим (періодичним) рухом. У цьому випадку конвеєр після переміщення виробів на наступну операцію зупиняється на час виконання операції.
Розподільчі – це конвеєри, які переміщують вироби і підтримують такт лінії шляхом чіткого адресування виробів на робочі місця. На лініях з розподільчими конвеєрами вироби знімаються з конвеєра для виконання операції на спеціалізованих робочих місцях, які можуть бути розміщені поруч з конвеєром з однієї або з двох сторін.
Транспортування великогабаритних виробів значної маси (літаків, тракторів тощо) з однієї операції на іншу буває технічно не завжди можливим і економічно доцільним. У таких випадках вироби протягом всього процесу складання знаходяться на стаціонарних робочих місцях (стендах), а спеціальні бригади робітників переходять від одного до другого стенду через визначений такт. Бригада, яка виконала першу операцію на першому стенді, переходить до виконання цієї ж операції на другому стенді, а до першого стенду приходить друга бригада, яка виконує другу операцію. Кількість бригад робітників дорівнює кількості стендів, що забезпечує безперервність процесу збирання. Лінії працюють за вільним тактом, який підтримується за допомогою світлової або звукової сигналізації. Такі потокові лінії носять назву стаціонарний потік.