Стаття 62. Порядок розкриття банківської таємниці. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками:
Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками:
1) на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації;
2) за рішенням суду; { Пункт 2 частини першої статті 62 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3024-VI ( 3024-17 ) від 15.02.2011 }
3) органам прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу; ( Пункт 3 частини першої статті 62 із змінами, внесеними згідно із Законом N 1294-IV ( 1294-15 ) від 20.11.2003 )
4) органам Державної податкової служби України на їх письмову вимогу щодо наявності банківських рахунків; { Пункт 4 частини першої статті 62 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3024-VI ( 3024-17 ) від 15.02.2011 }
5) центральному органу виконавчої влади із спеціальним статусом з питань фінансового моніторингу на його запит щодо фінансових операцій, пов'язаних з фінансовими операціями, що стали об'єктом фінансового моніторингу (аналізу) згідно із законодавством щодо запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, а також учасників зазначених операцій; { Частину першу статті 62 доповнено пунктом 5 згідно із Законом N 249-IV ( 249-15 ) від 28.11.2002; в редакції Закону N 3163-IV ( 3163-15 ) від 01.12.2005, N 2258-VI ( 2258-17 ) від 18.05.2010 }
6) органам державної виконавчої служби на їх письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), стосовно стану рахунків конкретної юридичної особи або фізичної особи, фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності. ( Частину першу статті 62 доповнено пунктом 6 згідно із Законом N 835-IV ( 835-15 ) від 22.05.2003; в редакції Закону N 2677-VI ( 2677-17 ) від 04.11.2010 }
Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна:
1) бути викладена на бланку державного органу встановленої форми;
2) бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою;
3) містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації;
4) містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.
Довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам по справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів).
Банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта.
Банк має право надавати інформацію, що становить банківську таємницю, іншим банкам та Національному банку України в обсягах, необхідних при наданні кредитів, банківських гарантій. {Частина п'ята статті 62 в редакції Закону N 1617-VI ( 1617-17 ) від 24.07.2009 }
Банк має право розкривати інформацію, що містить банківську таємницю, особі (в тому числі яка уповноважена діяти від імені держави), на користь якої відчужуються активи та зобов'язання банку при виконанні заходів, передбачених програмою фінансового оздоровлення банку, або під час здійснення процедури ліквідації. Національний банк України (тимчасовий адміністратор) має право надавати Міністерству фінансів України інформацію, яка містить банківську таємницю щодо банків, участь у капіталізації яких бере держава. { Статтю 62 доповнено частиною згідно із Законом N 1617-VI ( 1617-17 ) від 24.07.2009 }
Обмеження стосовно отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені цією статтею, не поширюються на службовців Національного банку України або уповноважених ними осіб, які в межах повноважень, наданих Законом України "Про Національний банк України", здійснюють функції банківського нагляду або валютного контролю.
Національний банк України відповідно до міжнародного договору України або за принципом взаємності має право надавати інформацію, отриману при здійсненні нагляду за діяльністю банків, органу банківського нагляду іншої держави, а також отримувати від органу банківського нагляду іншої держави таку інформацію. Надана (отримана) інформація може бути використана виключно з метою банківського нагляду або запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, чи фінансуванню тероризму. { Частина статті 62 в редакції Законів N 3163-IV ( 3163-15 ) від 01.12.2005, N 1617-VI ( 1617-17 ) від 24.07.2009 }
Положення частин другої та четвертої цієї статті не поширюються на випадки надання спеціально уповноваженому органу виконавчої влади з питань фінансового моніторингу інформації про фінансові операції у випадках, передбачених законом та органам державної податкової служби - інформації про відкриття (закриття) рахунків платників податків відповідно до статті 69 Податкового кодексу України ( 2755-17 ). { Частина статті 62 із змінами, внесеними згідно із Законом N 249-IV ( 249-15 ) від 28.11.2002; в редакції Закону N 3163-IV ( 3163-15 ) від 01.12.2005; із змінами, внесеними згідно із Законами N 2258-VI ( 2258-17 ) від 18.05.2010, N 2756-VI ( 2756-17 ) від 02.12.2010 }
Особи, винні в порушенні порядку розкриття та використання банківської таємниці, несуть відповідальність згідно із законами України.
Глава 11