Приклад виконання лабораторної роботи. Завдання: розв’язати систему рівнянь:
Завдання: розв’язати систему рівнянь:
(14)
за правилом Крамера, методом Жордана – Гаусса та методом простої ітерації. Порівняти значення, отримані за формулами Крамера, з результатами функції lsolve(А,В). Обчислити нев’язки в методі Жордана – Гаусса. Отримати розв’язок за методом простої ітерації з точністю .
Виконання:
1. Розв’яжемо систему рівнянь в середовищі програми MathCad, користуючись формулами Крамера. Знайдемо розв’язок цієї ж системи за допомогою вбудованої функції lsolve(А,В). Порівняємо отримані результати.
Зауваження: а) Функція lsolve(А,В) знаходить розв’язок СЛАР (3), записаної у матричному вигляді. Для її використання потрібно попередньо задати матрицю системи А та стовпець вільних членів В.
б) В середовищі Mathcad для заміни, наприклад, першого стовпчика матриці А елементами стовпця вільних членів В використаємо оператор .
Реалізація алгоритму в середовищі MathCad:
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
2. Розв’яжемо систему рівнянь методом Жордана - Гаусса в середовищі ЕТ Excel. Для цього створимо наступну таблицю:
На нульовому кроці (n=0) заповнимо таблицю даними із системи рівнянь, тобто коефіцієнтами при невідомих аij і значеннями вільних членів bi рівнянь системи.
На наступних кроках виконаємо обчислення за алгоритмом методу Жордана – Гаусса (описаному в теоретичній частині). На першому кроці за розв’язуючий елемент візьмемо найбільший по модулю коефіцієнт a12=6.
В режимі формул розрахунки мають такий вигляд:
Із розрахункової таблиці третього (останнього) кроку випишемо розв’язки нашої системи
Перевіримо точність за допомогою нев’язок, які розраховуватимемо по формулам
Результат має вигляд
Отже, ми отримали розв’язки з нульовою похибкою і вони співпадають з результатами, що були обчислені за формулами Крамера.
3. Знайти розв’язок системи методом простої ітерації з точністю .
а) В системі (14) переставимо перше і друге рівняння місцями. Отримаємо систему, що задовольняє умову (13)
б) Приведемо систему рівнянь до канонічної форми
в) Створимо в середовищі MathCad матрицю системи С та вектор вільних членів D по матричному рівнянню (канонічної форми системи) X=CX+D
![]() |
![]() |
г) Обчислимо норму матриці системи за допомогою вбудованої функції norme()
![]() |
Норма матриці С менше одиниці ( ). Отже, виконується умова збіжності ітераційного процесу.
![]() |
д) Задамо початкове наближення
е) Проведемо розрахунки по ітераційним формулам
![]() |
![]() |
![]() |
є) Обчислимо похибку. Наприклад, оцінимо на 9-тій ітерації.
![]() |
![]() |
Похибка менше заданої точності.
Лабораторна робота №3